- Hvem faen er du? - Kom igjen, da! Hun skal hjem.
- Kjenner du ham? - Ikke snakk til henne!
- Det er jeg som har betalt for dette. - Kom igjen, da!
Du får ikke noe for dette.
Hei. Det er jo lovlig, hun er 16 år.
Hei, Lisa kle på deg.
Kom igjen, ta på deg jakka.
Lisa, kom igjen!
- Hvem er du? - Jeg heter Varg. Du skal hjem.
- Er det noen som ikke er her? - Nei, jeg tror alle er kommet.
- Vi er nok til å gi en gyldig avstemning. - Så lenge vi har majoriteten, så.
- Bergen Bank, vær så god. - Hei, dette er Varg Veum.
- Treffer jeg Nils Halle? - Direktøren?
Et øyeblikk så skal jeg sette deg over.
Ja? Å, hallo Veum. Jeg blir nødt til å ringe deg litt senere.
Jeg sitter opptatt i et fusjonsmøte nå.
Å, har du Lisa med deg?
Bra Veum, veldig bra. Men... til sykehuset?
Nei, det går ikke, jeg sitter i et møte. Kan det ikke vente?
Ok, slapp av, jeg kommer.
Hasle.
Faen!
- Bare fem minutter, så drar vi videre. - Jeg hadde det bedre der jeg var.
Lisa.
Takk, Veum. Vi har vært så redde for henne.
Hei, Lisa, velkommen hjem.
Det er godt å se deg.
Du, hvordan er det du ser ut? Få se på deg da.
Vigdis, kanskje du skal vise henne overraskelsen?
- Hvilken overraskelse? - Kom, Lisa!
Kom da!
Vi har pusset opp Lisas rom.
Eller vi har fått pusset opp Lisas rom, og vårt soverom også i samme slengen.
Vigdis er flink med sånt, hun liker sånt interiør.
- Jeg ser det. - Men du er kanskje ikke så interessert?
- Du trenger ikke å imponere meg. - Det var heller ikke meningen.
- Slipp megl - Du forstårjo ikke hva jeg sierl
Gå utl
De kommer nok snart ned.
- Hun ble kjempeglad for rommet. - Så bra, Vigdis.
- Kommer hun, eller kommer hun ikke? - Det går fint nå. Vi tar det herfra.
Jeg lovet Lisa at vi bare skulle innom en tur og så dra videre til sykehuset.
Du skal da ikke love Lisa noe som helst. Vi er foreldrene, så det tar vi oss av.
Jeg tror Lisa trenger profesjonell hjelp.
Men dette er da ikke tidspunktet for å sende henne til fremmede mennesker?
Da jeg fant Lisa var hun til sengs med en mann som var eldre enn deg.
Og hvis dere ser nøye på pupillene hennes...
- Hun har jo akkurat kommet hjem... - Jeg vet hva jeg snakker om.
Hun må testes for HIV, hepatitt og gud vet hva. Jenta deres går på dop.
Det er jo ikke slik at hun er avhengig.
Bare sett opp alle utgiftene du har hatt, vi dekker selvfølgelig alt, som avtalt.
Så overfører jeg pengene straks.
- Hei. - Hvor er hun?
- Hallo, Håkon. - Vet Lisa hvor Peter er?
- Nei. - Tror du på hva en sånn en sier?
- Hva mener du med det? - Jeg skal snakke med henne.
- Nei, ikke nå. - Unnskyld, hvem er du?
- Lisa var alene i København. - Dette er Veum, privatetterforsker.
Han fant Lisa. Veum jobber for meg. Hans oppdrag var ikke å finne Peter.
Vera Werner. Dette er mannen min, Håkon.
Vi bor rett oppi her. Vi så at dere kom, så det var ikke sånn at vi så etter dere.
- Du kan vel be Lisa komme ut hit... - Peter skal holde seg langt unna!
Peter er altså sønnen vår.
Han og Lisa har vært kjærester en stund.
Og nå er han borte. Han tar ikke telefonen.
- Kan du hjelpe oss? - Hvor gammel er han?
- 21. - Jeg flyttet hjemmefra lenge før det.
- Vi er redde for ham. - Hvorfor er dere redde for ham?
Årsaken er vel ikke så viktig. Du får jo betalt.
Jeg håper du finner sønnen din.
Det har vært noen truende telefoner til ham.
Folk som ikke gir seg. Jeg er redd han kan ha rota seg oppi noe farlig.
Noe han ikke kan snakke med dere om? Alle familier har hemmeligheter.
Noen ganger får jeg i oppdrag å rote rundt i livene deres.
Og av og til graver jeg fram sannheter som de helst ikke vil at jeg skal finne.
Hei...
- Vi har ingen hemmeligheter, Veum. - Det ville vært fint.
Først bruker du penger du ikke har.
Mine penger.
Og så nekter du å si hva du har brukt pengene til. Hvor dum kan man bli?
Jeg trenger bare et par dager.
Bare gi meg et par dager.
- Ok, ok! - Jeg har allerede gitt deg en ny frist.
Du skylder meg en halv million, Peter.
Dopet har du solgt, men hva har du brukt pengene til?
Jeg kan ikke si noe.
Men du får tilbake mer enn det jeg skylder deg. Jeg garanterer.
Å nei, Peter. Det er alltid et dårlig tegn når noen begynner å garantere noe.
- Er du ikke enig i det, Atti? - Jo.
Ok, jeg lover deg.
- Å, du lover meg? - Jeg lover deg.
Æresord også, da? Kors på halsen og ti fingrer opp til Gud?
Ja.
Opp til Gud. Kjenner du Gud, nå?
- Kan du slutte å ringe? - Jeg vil jo bare snakke med deg.
- Må høre hvordan du har det. - Jeg vet hvorfor du ringer.
Jeg har savnet deg.
- Har du savnet meg? - Ja.
- Du vet det som skjedde... det... - Ja.
Du er ikke sur for det ennå?
Det betydde jo ingenting.
Lisa, jeg trenger hjelp.
- Hva er det som har skjedd? - Ingenting, jeg forklarer alt senere.
Jeg vil bare møte deg.
- Hvorfor skal jeg tro på deg? - Fordi jeg aldri kunne ha løyet for deg.
- Kan du skaffe meg noen penger? - Jeg har ikke penger.
Men du vet om noen som har.
Jeg vet ikke om jeg klarer det.
Lisa, vær så snill.
Elsker du meg ikke?
Hei.
Hei, jeg skulle snakke med Peter Werner.
Peter Werner...
- Han er ikke inne. - Hvilket rom bor han på?
Det kan jeg ikke si, dessverre.
- Kanskje du kan ringe opp? - Ja, jeg kan vel gjøre det for deg.
- Nei, beklager. - Hvorfor det? Det er ikke din feil.
- Nei. - Fin bart du har.
Takk. Hei du, hvor har du tenkt deg?
Jeg skal banke på dører til jeg finner herr Werners rom.
Med mindre du har lyst til å gi meg romnummeret?
417.
Hallo?
Peter Werner?
Ja, der er du. Igjen.
Du skjelver på hånden, har du opplevd noe sterkt?
- Jeg finner ikke døde folk hver dag. - Nei, vi blir mykere med åra.
Jeg har snakket med kollegaen din.
Foreldrene ville at jeg skulle finne ham.
Det gjorde du. Da er jobben din over, og alle er glade.
Hører du tråkka rundt på åstedet. Skulle vært morsomt å vite hva du gjorde der.
Jeg tok ham på... halsen for å sjekke pulsen hans.
- Ok. - Jeg løftet vekk dynen.
Dørhåndtaket tok jeg på da jeg gikk inn.
Telefonen ringte. Jeg tok den ikke.
Og jeg sølte noe blod.
Jeg fikk sølt blod på hånda som jeg tørket vekk litt her og litt der.
Litt her og litt der?
Du tok ingenting?
Nei.
- Jeg spyttet borte ved døra. - Hva?
Jeg spydde. Med en gang.
Fy faen, jeg ble uvel. Du skjønner det når du ser ham.
Vi ser sånne som ham alt for ofte.
Rikt hjem, mye dop, ingen grenser. Unge som vil tjene penger i en fart.
Vi vet litt om Peter Werner. Kanskje du vet enda mer?
- Ikke mye. - Hadde han en kjæreste?
- Nei, det vet jeg ikke. - Søsken?
Nei, det er ingen søsken.
Noen truet ham. Foreldrene fikk telefoner. De var redde for gutten.
Ja, det hadde jeg også vært.
De skulle kommet til oss i stedet.
En 21-åring på stoff, som ikke vil være hjemme med mor og far.
Ville du lett etter ham? Nei, nettopp.
Han kan være veldig nyttig for oss nå.
Gutten gikk med for store sko, og så var det noen som tok hevn.
Hvem da?
Veum, gå rett hjem. Finn noen dyner å løfte på.
Ikke hjelp meg, er du snill, ellers blir det så emosjonelt.
Tror du han kom til himmelen eller hevete?
Han som tegnet de her, han er død.
- Himmelen. - Hvorfor tror du det?
Ser ut som han allerede har vært i helvete.
Fin strikk, er det din?
Hva er det du vil?
- Jeg har vært på jobbintervju. - Så bra.
Faren min ordnet en avtale hos en han har studert jus sammen med.
En god jobb? Fikk du den?
Ja.
- Gratulerer! - Jeg sa nei.
- Hvorfor det? - Det var noe som slo meg.
Dette kan jeg, tenkte jeg.
Jobbe døgnet rundt for andre, med kontrakter, patenter, tvister.
Jeg kan det i blinde. Jeg er dritlei.
Mens jeg satt der skjønte jeg at jeg ville ikke ha jobben, jeg ville bare få den.
Jeg ville vise faren min at jeg kunne.
- Men hva skal du gjøre i stedet? - Starte egen praksis, sånn som du.
- Etterforsker? - Nei, advokattjenester.
Begynne enkelt med vanlige mennesker av kjøtt og blod.
Starte med strafferett, knytte til meg en fagforening kanskje.
Jeg vil føle at jeg gjør noe som...
Du kan gjøre en forskjell.
Hvis jeg kan.
- Gratulerer. - Takk.
Jeg har fått tilbud om et kontor. Jeg skal på visning nå.
- Vil du bli med? - Som kontorekspert?
Nei, jeg har en avtale med en død mann.
Spør om han kom til himmelen, da.
Kan vi få se litt mer. Jeg må vite hva de har gjort med ham.
Å...
Veum, du må finne ut hvem som har gjort dette.
- Politiet har satt i gang etterforskning. - De gir faen i hvem som drepte ham.
For dem er han bare en idiot mindre.
De går bare i ett spor i én retning.
Det var du som fant ham, Veum.
Ja.
Politiet tror at det dreier seg om narkogjeld.
Hvorfor tror ikke du det, Håkon?
Er det noe du ikke tør å fortelle meg?
Vet du hvem det var som ringte og truet dere?
Nei, jeg vet ikke det.
Men det var en som ringte på døra en dag. Han kom på besøk.
Han virket ikke farlig som de andre. Han presenterte seg til og med.
- Dette har ikke noe med saken og gjøre. - Hva het han?
Bjørn Hasle. En glatt type, men høflig.
Hvorfor sa du ikke dette i går?
Jeg sa ingenting, fordi Hasle sa -
- at han og Peter hadde et forhold.
Ikke bare at sønnen min var narkoman, -
- han var også homo.
Forstår du?
Sånn, ja. Ingen hemmeligheter?
- Har dere fortalt dette til politiet? - Enkelte ting er privat. Du er diskré.
- Det er det vi trenger. - Jeg kan ikke love noe.
Jeg skulle snakket med Lisa.
- Jeg skulle gjerne snakket med Lisa. - Hun sover nå.
Jeg tror ikke det er noen vits å forstyrre henne.
Dessuten synes Nils at det er best vi tar oss av tingene selv.
Hva synes du?
Det er litt mye nå.
Står du og smugrøyker?
- Hvordan går det? - Bra, og med deg?
Jeg vet at du besøkte Peter på hotellet.
- Jeg tror ikke det går å holde det skjult. - Hvorfor skulle jeg det?
Hadde Peter et forhold til en annen enn deg?
Det var kanskje derfor du ville snakke med ham?
Han ringte meg. Han ville at jeg skulle møte ham på hotellet.
Først så ville jeg ikke, jeg sa nei.
- Men så dro jeg opp likevel. - Hva skjedde?
Vi lå med hverandre.
Og etterpå?
Forstår du ikke? Vi er sammen igjen. Vi er kjærester.
Han forklarte alt sammen. Vi snakket om det.
Hvorfor dro du til København, Lisa?
- Hva er det du flyktet fra? - Du skjønner ingenting.
Nei, jeg gjør ikke det, så du må forklare meg det.
Hva er det du er redd for?
Lisa, dette kan være veldig farlig. Hvem er den andre Peter hadde?
Det er ingen andre nå. Det er bare meg han vil ha.
- Kjenner du en Bjørn Hasle? - Nei, men jeg vet hvem han er.
En kompis av Peter, litt eldre enn han. Han jobber i banken til Pappa.
Hvorfor spør du om det?
Peter er død.
Ja...
Lyver du nå?
Han er ikke død, han er faen ikke død!
- Lisa! - Si at han ikke er død!
- Lisa! - Lisa!
- Du måtte si det til henne, du. - Jeg måtte det.
- Hei, er det du som er Bjørn Hasle? - Ja, hvem er du?
Jeg skulle gjerne snakke med deg om Peter Werner.
Jeg har ikke så mye å si om det. Det passer ikke så godt akkurat nå.
- Kan jeg komme inn? - Nei, beklager.
Hvis ikke du kommer deg ut med en gang, så ringer jeg politiet.
Gjør det! Ring politiet.
- Kan ikke du bare gå? - Jo, straks.
Men først vil jeg snakke litt med deg om Peter Werner.
Han er død, er han ikke?
Jo.
Det er ganske enkelt.
Peter og jeg var sammen. Jeg var kunden. En av dem, i alle fall.
Jeg fikk sex og han fikk penger, når han trengte det.
Eller når jeg trengte det.
- Sjokkert? - Når så du ham sist?
- For et par uker siden. - Fortell.
Om hva da?
Han trengte penger, masse penger.
- Jeg kunne ikke hjelpe ham. - Hva trengte han penger til?
Han skylte en halv million til en som heter Minken.
- Er det han du er redd for? - Jeg er ikke redd.
Du er pissredd. Du trodde at jeg jobbet for Minken?
- Jeg visste ikke hva jeg skulle tro. - Det er jo ikke du som skylder penger?
Peter ble sint da jeg ikke kunne hjelpe ham. Jeg hadde jo ikke så mye penger.
Aner ikke hva han har sagt for å komme seg unna.
- Kjenner du Lise Halle? - Nei.
Peter kjente henne.
Hun trodde at Peter skulle gifte seg med henne og bygge et rede i Fjellveien.
Det passet jo ikke så bra med meg, eller hva?
- Ha det. - Ha det.
- Dere er klare? - Ja.
Ok. Få junkisene ut, og så går dere videre til neste sted.
Da er vi klare, sett i gang.
- Vi har tømt stedet og går til neste. - Det er bra, Isachsen.
Da holder jeg meg til Minken, og i mellomtiden kan... Vent litt nå.
Faen, den mannen er overalt.
Veum, kan ikke vi to gå en tur?
- Hva tror du at du veit? - Peter Werner skylte Minken penger.
- Hvor mye? - Det er det jeg skulle inn å sjekke.
Tror du at jeg jobber som rørlegger på fritida?
Vi har sittet på Minken i tre år. Endelig kan jeg ta ham for noe håndfast.
Du bruker Peter Werner som brekkstang til å ta Minken.
- Hva så? - Hva med familien hans?
Peter Werner var en småfisk. De tror det kan ligge andre ting bak.
Hva er det, da? Kjærlighet?
- Kanskje. - Nå skal du passe deg Veum!
Du sa at du ikke visste at Peter Werner hadde en kjæreste, men det visste du.
Like før han daua hadde han sex. Det visste du også, hva?
Veit du hvem han hadde sex med?
Nei!
- Han hadde ikke søsken heller, sa du. - Nei, og det kan du sjekke!
Vi har sjekka det, og det stemmer.
Men vi har spor av DNA på kroppen hans som sier noe helt annet.
Hvordan da?
Det er i alle fall noen her som er i veldig nær slekt! Så, Veum, se på meg.
Er det huet ditt, eller er det testen som det er noe galt med?
Ta testen en gang til, det må være noe feil.
Ja, et eller annet sted må det være noe feil.
- Kondolerer. - Takk.
- Gå inn, så henter jeg mannen min. - Nei, jeg kan snakke med deg.
Det er et fint hus. Det må kreve mye arbeid.
Ja.
- Vokste Peter opp her? - Ja.
Jeg går ut i fra at du har funnet ut noe. Siden du er her, mener jeg.
Jeg har funnet ut hva som skjedde for 21 år siden.
Ja, det er vel ikke det vi har betalt deg for å finne ut?
Å vokse opp sånn, med to hus tett i tett, blir det ikke veldig tett alt sammen?
- Hva tenker du på? - Naboskapet.
Peter og Lisa må ha vært barndomskjærester.
Løpt ut og inn hos hverandre, og lekt doktor i buskene.
Du og Håkon tenkte aldri på å få flere barn?
- Hvorfor gjør du dette? - Jeg snoker, fru Werner.
Jeg får vite ting som andre vil holde skjult. Du har betalt meg for det.
Og hva skal denne snokingen være godt for? Sønnen min er død.
Jeg tror at Peter har en søster, og jeg tror at du vet hvem det er.
Lisa var sammen med Peter den kvelden han ble drept. Visste du det?
- Nei. - Men du vet at de var kjærester?
- Jeg prøvde å stoppe det. - Hva sa du til ham, Vera?
At han ikke var sin fars sønn?
At han ikke kunne være sammen med Lisa fordi...
Dette kan du ikke fortelle til noen. Jeg har ikke fortalt det til Håkon.
- Jeg har ikke fortalt det til Nils. - Nils Halle er faren?
Ja.
Før Peter ble født, hadde Nils og jeg en affære.
At noe så stygt kan føre med seg noe så... fint.
Ingen trengte og få vite noe, det var bare jeg.
Det har ikke gått en dag uten at jeg har blitt minnet på det.
Tror du at Lisa drepte Peter?
- Tror du at hun visste? - Jeg vet ikke.
- Men vil du at jeg skal finne det ut? - Jeg vil forferdelig gjerne at du går.
Gå! Vær så snill.
Veum.
Det smaker deilig, Vigdis.
Vi skulle ikke dra på hytta i helgen, da?
- Hva sier du, Lisa? - Alle sammen, eller bare dere to?
Det er jo hyggelig, uansett hvem som reiser. Har du tid?
Nei, ikke denne helgen.
Det er noen grep jeg må ta for å være sikker på at fusjonen ikke sprekker.
Det er bare litt ekstra guts og signaturen som mangler, så er vi der.
- Spennende. - Spennende.
Ja, ikke sant?
Fusjon, fusjon, fusjon.
Lisa, vær så snill.
Ta pillene dine nå.
Det er for din skyld.
Gjør som mamma sier.
Jeg skal si deg det, Lisa, at når denne fusjonen endelig er i boks, -
- da kan jeg slutte å jobbe.
Det kommer til å bli helt annerledes, mye bedre, også for deg Lisa.
Det er jo også for din skyld at jeg...
Hallo.
Kondolerer.
Lisa.
- Hei, Varg, det er Anna. - Hallo?
Hei, Varg, det er Anna.
- Hva driver du med? - Jeg jobber.
- Kom og bli med utl - Nei, jeg er opptatt.
Hva gjør du nå, liksom?
- Jeg fakturerer. - Tull. Du er bare ensom.
Nei!
Nei, sett meg ned!
Det var gøy.
Jeg har en flaske vin hjemme.
Hva mener du?
- Jeg har en flaske vin hjemme. - Tror du det er smart?
Det var far som hadde fikset det kontoret for meg. Typisk han.
- Tok du det kontoret? - Nei, selvfølgelig ikke.
Leien var så billig fordi han hadde avtalt å betale halvparten.
Han ville bare hjelpe deg.
Så da er det greit å lyve og skjule ting.
Han bryr seg. Vær glad for det. Det fins nok av folk som gir faen.
Og så ringer de til meg når de har trøbbel med ungene sine.
Du løser folks problemer, føles ikke det godt?
Jeg finner ungene deres, leverer dem på døra som pakker. Jeg løser problemet.
Men når jeg graver i dritten som ligger bak, vil de ikke ta i det.
Årsakene er private, det er derfor de betaler deg.
- Problemet går ikke vekk av seg selv. - Du gjør jobben din, det er ditt ansvar.
Jeg ødela en familie i dag. Kanskje to.
Jeg løste ikke noe problem, jeg ga dem et nytt. Uten betaling.
Det er ikke sant.
- Si at det bare er løgn. - Hva har skjedd?
Det vet du jævlig godt. Det er din feil alt sammen!
- Kom inn. - Nei.
Nei vel, men ikke skrik sånn, da.
Hei.
- Lisa, jeg skal følge deg hjem. - Jeg skal faen ikke hjem!
Ta det med ro.
Jeg tror ikke et ord på hva faren til Peter sier. Sikkert han som drepte ham.
Det er best jeg går.
- Skulle gjerne si at det ikke var sant. - Ingenting Peter gjorde var godt nok.
Ok. God natt, Lisa.
- Hvem er du? - Anna heter jeg.
Jeg driter faktisk i hva du heter. Ikke snakk til meg som om du kjente meg!
Du kan låne sofaen min. Men da slutter du å skrike.
Jeg skriker så mye jeg vil.
Jeg skriker så mye jeg vil, skal jeg si deg.
Jeg skriker så mye jeg vil!
Skrik så mye du vil, du.
Du kunne ikke vite det.
Og det som skjedde med Peter, var ikke din feil.
Men politiet leter etter en morder. De vil kanskje tro at det er deg.
Meg? Jeg var jo den eneste som var glad i Peter.
Det blir lettere for meg å hjelpe, hvis du stoler på meg.
Jeg tør ikke.
Jeg tror at du vet noe du ikke vil fortelle, ikke til meg, ikke til noen.
Det kan være farlig for deg.
Kan jeg sove her likevel?
Klart du kan det, du er trygg her.
Hvis du vil snakke, så kan du vekke meg.
- Sov godt, da. - Ødela jeg planene dine i sted?
Nei da. Nei, nei, nei.
Hvis du vil kan du se på TV eller DVD, jeg har masse filmer.
Kan jeg sove inne hos deg hvis jeg vil?
Nei.
Lisa!
Kom igjen, da.
Jeg visste at du ikke sov.
- Drikker du kaffe? - Nei.
Hvor skal du?
Jeg har lagd frokost til deg. Jeg har en avtale, er straks tilbake.
Kan du ikke bli?
Lkke lukk opp for noen, ikke engang politiet.
- Så fint at du kom. - Er Lisa hos deg?
- Ja. - Hvorfor er vi her da?
- Lisa har det ikke bra. - Hvem i helvete tror du at du er?
Hvor lenge skal hun være hos deg?
Til jeg finner Peters morder.
Hvorfor er hun så sint på deg, om jeg tør spørre?
Det har alltid vært en kamp mellom Nils og meg.
En slags maktbalanse.
Lisa har alltid vært mer pappas lille pike.
Han har skjemt henne bort. Det er jeg som må være den strenge og si nei.
- Lisa kan ikke gjøre noe galt i følge Nils. - Ikke med Peter engang?
Tror du mannen din alltid har visst at de var søsken?
Det ville jeg i så fall aldri kunne tilgi, hvis han lot det skje, uten å stoppe det.
Det er ikke mer hat Lisa trenger nå.
Har du barn, Veum?
- Nei. - Nei.
Hvorfor later du som?
- Ja vel? - Hvor da?
Hva da?
Har du fått nye drikkevaner, eller?
Hvor er Lisa Halle?
Du har selvfølgelig en ransakelsesordre?
Jeg hører at du har vært barnevakt uten å spørre foreldrene.
- Ja vel? - Jeg har det fra sikre kilder.
Hennes mor. Mammaen.
Ja, hun burde vel vite best. Jeg bare bor her, jeg.
Dere får lete til dere finner henne.
Isachsen, se om du finner henne. Vær grundig, hun kan ha gjemt seg.
- Og hun er jo ganske liten. - Hun kan ha gjemt seg hvor som helst.
- Nei. Kanskje oppe? - Kanskje oppe, prøv oppe.
Vi er veldig grundige, skjønner du. Grundighet er nedvurdert.
Det er så viktig. Isachsen!
- Finner du noe? - Nei, ser dårlig ut.
Folk var mye grundigere før, Veum. Dette landet er jo bygget på grundighet.
DNA prøven tilhørte Lisa Halle.
- Det er alvor nå, Veum. - Det har vært alvor hele tida.
Hun er ikke her. Jeg aner faktisk ikke hvor hun er.
Mens du løper etter junkier, holder Lisa Halles liv på å gå rett i dass.
- Nå har jeg ryddet litt her, Veum. - Går dere nå, eller må jeg ringe politiet?
Nei, det kan du gi opp, jeg har slått av mobilen.
Isachsen, jeg vil hjem!
Faen, denne dagen som begynte så bra!
Hei, du har ringt til Bjørn Hasle. Jeg kan ikke ta telefonen nå, -
- men legg igjen en beskjed, så ringerjeg deg tilbake. Ha det bra.
- Hvem er det som har gjort dette? - Minken.
Han ville ha pengene sine, de som Peter skylte ham.
Hva har du med disse pengene å gjøre? Fremdeles ingenting?
Jeg vet at du lyver. Jeg har dårlig tid.
Vent, stopp!
Jeg var Peters kontakt i banken.
Jeg visste alt om fusjonen. Men jeg hadde ikke penger til å kjøpe aksjer.
- Men Peter hadde? - Ja.
Han solgte amfetamin for Minken for 500000 kroner.
Han kjøpte aksjer for pengene, som et lån.
Vi hadde fått det tredobbelte igjen etter fusjonen. Men så tok de Peter.
- Hvem tok Peter? - Jeg vet ikke.
De som drepte ham, Minken sikkert.
Fusjonen tok mye lenger tid enn vi hadde trodd.
Vi skulle ha signert avtalen den dagen du kom hjem med Lisa.
Nå er Minken utålmodig.
Nå er det ingen som vet hva som skjer med aksjene, og pengene er borte.
- Lisa ringte deg. Har hun vært her? - Hun ringte, hun var helt på styr.
Hun ville ha noen penger. Kanskje Peter hadde fortalt henne om opplegget.
- Hva mer? - Mer?
- Hva mer? - Jeg vet ikke.
Stopp! Hun ringte mens Minken var her, for en halvtime siden.
Jeg fortalte Minken at hun hadde resten av pengene.
Du sa til Minken at Lisa hadde resten av pengene?
De ville slått meg i hjel. Se på meg, da.
Og så ba jeg henne møte meg på kontoret mitt i banken.
Tusen takk. Ha det.
- Bjørn Hasle. Jeg skal snakke med ham. - Bjørn Hasle?
- Han er dessverre ikke her. - Men jeg har en avtale med ham.
- Nå? - Ja.
Det var rart.
Du kan vente der, hvis du vil.
- Sjekk en gang til, da. - Nei, han er ikke her.
Bitch.
Er det du som er Lisa?
Hvem spør du for?
Beklager, jeg heter Martin.
Jeg kjente Peter ganske godt.
Forferdelig synd det som skjedde med Peter.
Jeg har møtt deg før også, tror jeg.
På Hotell Terminus. Da var du ganske høy.
Ja, ikke verre enn meg, tro meg.
Jeg var helt ute den kvelden.
Jeg er glad i en fest.
Det var Peter også.
- Hvordan går det med deg? - Bra.
Er det noe jeg kan hjelpe deg med?
Som hva da?
Noe som kan få alt sammen til å virke litt lettere, litt mer behagelig.
- Nei, jeg har sluttet med sånne ting. - Ja, ja. Jeg ser jo det.
- Jeg har ingen penger. - Det ordner seg.
Flytt dere!
Au, slipp meg!
Slipp meg!
Hjelp! Slipp meg!
Slipp meg!
Hei, det er meg.
Kom igjen.
Kom deg vekk!
Faen ta deg!
Anna? Jeg trenger en tjeneste av deg. En liten en. Ja, nå med en gang.
- Er hun i fare? Skal jeg passe på henne? - Du skal bare være her.
Sist gang stakk hun av. Du skal bare snakke med henne.
- Snakke med henne. - Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Det tok meg syv år å bli advokat. På én ettermiddag kan alt det forsvinne.
Det er derfor jeg ikke vil fortelle deg noe mer.
Vær så snill.
Ja, så var det meg og deg, da.
Har du ødelagt T-skjorta di? Hva har skjedd?
Slåsskamp.
- Vant du? - Ja.
Jeg har vært og shoppet.
Skal vi se om vi finner noe du kan ha på deg?
Pedersen til Hamre. Varg Veum er på stedet.
Takk for sist.
Kommer du aleine? Det var jo fint, så slapp vi å lete etter deg.
Be han som står bak meg om å gå vekk.
- Jeg liker deg ikke. - Vet du hvem du snakker til?
Ja.
Jeg snakker til en stakkarslig fyr.
En som skjuler seg bak død fisk mens han selger dop til småunger.
En som banker opp forsvarsløse og gjør narr av politiet.
Jeg tror jeg snakker til mannen som drepte Peter Werner.
- Hva er det du vil? - Jeg vil snakke om Lisa Halle.
Jeg vil snakke om de 500000 som Peter Werner skyldte deg.
En halv million er mye penger det.
Ja, men ikke mer enn du tjener neste uke.
Lisa Halle er en seksten år gammel jentunge som selger kroppen sin for dop.
Hun har ikke de narkopengene dine.
Peter Werner kjøpte aksjer og ventet på at en bankfusjon skulle gå i orden -
- så han fikk hentet ut gevinsten. Pengene sitter fast i hans døde navn.
Så hvis du drepte ham, er du enda dummere enn du ser ut til.
Og det sier ikke så lite. Ikke gjør flere tabber nå, ok.
La oss gjøre en deal. Du ligger unna Lisa Halle.
Så lar jeg deg være i fred, ok?
Sa jeg noe morsomt nå? Gjør det ikke vondt å le med den knuste nesa?
Hvem faen tror du du er?
Veum, Varg Veum.
Du er et jævla null.
Du skal ikke leke superhelt med meg, Veum.
Du kommer ikke her og forteller meg hvordan jeg skal drive min business.
Du snakker ikke til meg som om jeg er en av de junkiene som du er så glad i.
Jeg drepte ikke Peter Werner. Jeg har ikke drept noen siden midten av 90 tallet.
Men du skal gi meg en jævla god grunn til ikke å gjøre det nå.
- Se ut av vinduet, vær så snill. - Jeg kjenner min egen utsikt.
Bare gjør det, vær så snill, jeg er ikke aleine.
Varebilen til venstre.
Vet du hvor lenge den bilen har stått der?
Det er ikke noen rørlegger det der.
Faen, det er Hamre.
Få alle sammen ut nå! Gå!
Hamre ba meg å gi deg en beskjed.
- Ligg unna Lisa Halle. - Vi sees da, Veum.
Handler dette om jentungen?
- Jentungen har et navn, Lisa Halle. - Å ja unnskyld meg, er hun der inne?
Nei.
- Hva gjør du her da? - Jeg gjør jobben min.
Du ødelegger det jeg har holdt på med i årevis.
Ikke alle har tid til å vente i årevis.
Om den jentungen skader seg eller noen andre, så er det ditt ansvar.
- Jeg har DNA og fingeravtrykk. - Ikke rør meg.
Hun har motiv, hun har ikke noe alibi, og de hadde et forhold.
Du beskytter en drapsmann, Veum.
Kom da, kom, kom, kom. Gjør noe dumt, nå.
Jævla amatør!
Hvorfor reiste du til København?
Du kan si det til meg.
Hvis du vil.
Jeg skulle møte kjæresten min.
Hva heter han?
Peter.
Var han også i København?
- Jeg skulle møte han den dagen. - Den dagen du stakk av?
Men han tok ikke telefonen.
Jeg skal ikke si det til noen, Lisa.
Hei. Vi avtalte ett glass.
Jeg får lov hjemme.
Lisa... Vi sa ett glass.
Hva skal du?
- Hva er det du driver med? - Ingenting.
Kjære kolleger, nye og gamle.
Jeg har endelig gleden av å ønske velkommen til dette forhandlingsmøtet.
Forhåpentligvis det siste.
- God dag, fru Halle. - Er møtet begynt?
Ja, de begynte nettopp... Du kan ikke gå inn der!
Alle ekteskap handler om å gi og ta.
Og i så måte er vårt ekteskap her ganske unikt.
- Vigdis? - Beklager forstyrrelsen...
Det er visst ikke bare vi som er spente. Er det noe galt?
Sett deg ute hos Vesla...
Eller hvor som helst.
Hvor var jeg? Ja... To tradisjonsrike banker med felles aner, stamtavler...
Vi venter vel litt med den?
Jeg skal fortelle dere litt om Halle. Ikke stol på ham!
- Han knuller alt som beveger seg! - Hva faen er det du holder på med?
Han har satt barn på naboens kone. Ignorert sønnen sin i tyve år.
Helt til han kunne bruke ham til noe.
Han har brukt horeungen sin til innsidehandel i sin egen bank -
- for å tjene på denne råtne fusjonen.
Dette er blank løgn!
18500 aksjer. Og nå er sønnen død.
Han er drept. Han var bare et barn.
Dette er mannen dere har foran dere. Og dere vil gjøre business med ham?
Nei, fy faen.
Fy faen!
Ja, greit...
Da tar vi en kort pause.
Vi sier ti minutter.
Halla.
Få se. Hvem er det som har gjort dette?
Er det Lisa?
- Jeg trodde at hun hadde... - Ja, men det var ikke sånn.
Hvor er hun hen?
Hun sprang ut, hun var livredd stakkar.
Jeg beklager.
Jeg hadde ingen rett til å trekke deg inn i det her.
Hva er det med deg, Varg? Du virker helt i ubalanse?
Hun er ikke ditt ansvar.
Hun er livsfarlig mot andre.
- Hun drepte ikke Peter Werner. - Hvordan vet du det?
Noen ganger vet man bare.
Den magefølelsen er livsfarlig.
- Alle rundt henne gjør henne livsfarlig. - Ja, du òg!
Er det Lisa du er redd for, eller er det egoet ditt?
To kofferter. Det er ikke store greiene etter 23 år, er det vel?
- Nei. - Jeg kan ringe når jeg kommer fram.
Hvorfor det?
- Hei, Lisa, så fint at du kom. - Hva er det som skjer?
- Den var fin, hvem er det sin? - Hvor er pappa?
- Pappa kommer ikke i kveld. - Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke vil ha ham her.
Skal pappa flytte ut?
Ja.
Lisa, vennen min. Så...
Det er best sånn, jeg lover deg. Jeg skal forklare deg alt sammen.
Du, ta deg en dusj. Skift, så spiser vi lite grann.
Det skal bare være oss to i kveld. Så vi får snakket ordentlig sammen.
Hallo? Er det Nils Halle?
- Det er Varg Veum her. - Å, er det deg?
- Har Lisa tatt kontakt med deg? - Nei, er ikke hun sammen med deg?
- Nei, hun har stukket av. - Hva har skjedd?
For å være ærlig så er jeg redd for hva hun kan finne på. Hvor er du?
Beklager rotet, jeg holder på å pakke.
- Jeg har fått sparken. - Hva er det som har skjedd?
Vigdis. Det var det som skjedde.
Hun braste inn her midt under møtet og lagde en helsikes scene.
Hun fortalte alle partnerne at Peter hadde kjøpt for en halv million i aksjer.
18500 aksjer. Og at han var min sønn.
- Og at det liksom var jeg som hadde... - Innsidehandel.
Og vips, så var jeg spedalsk.
Alt det jeg har gjort her, alle verdiene jeg har skapt.
Hvordan kunne Vigdis vite om Peters aksjer? At det var en halv million.
- Og hvor mange aksjer det var. - Vet ikke. Jeg visste det ikke selv.
Hvilket forhold hadde kona di til Peter?
Han var jo nabogutten. Helt vanlig, går jeg ut fra.
- Hva skjedde den dagen Lisa stakk? - Jeg var ikke der.
Lisa hadde prøvd å sette fyr på huset. Men det gikk bra, heldigvis.
Hvor startet brannen?
- I hvilket rom? - I sengen vår, min og Vigdis'.
Det er derfor vi pusser opp hjemme. Tenk deg det å sette fyr på huset...
Lisa var sammen med Peter den kvelden han ble drept. Visste du det?
- Ja, hun snek seg ut. - Og dere ringte ikke politiet eller meg?
Vigdis dro ut for å lete etter henne.
Uten resultat, selvfølgelig.
Bare Vigdis?
Ja, jeg måtte jobbe med fusjonen.
Hadde ikke tid. Jeg var ikke der. Vigdis tok seg av det.
- Er hun hjemme? - Ja.
Vær så god.
Nå skal vi kose oss og prate litt.
Oi, se hva jeg gjorde.
Synes du jeg var fin?
Ja, du var kjempefin. Du kler den blusen mye bedre enn jeg.
- Smykket da? - Jo da, fint det òg.
Kjempefint.
Peter likte også dette smykket.
Du kan godt få det, Lisa.
Alt mitt er ditt, vet du.
Nei, ikke alt.
Ikke Peter.
Jo. Han også.
Du er en gammel dame, mamma. Det var meg han ville ha, og jeg elsket ham.
Jeg elsket også Peter, på en måte som du sikkert ikke forstår.
Men du har jo Pappa.
Pappa og jeg har ingenting. Det har vi ikke hatt på mange år.
Alt er bare løgn. Jeg har vært hard og kald, nesten død inni meg.
Helt til Peter. Han vekket noe i meg, som jeg ikke trodde var der lenger.
Jeg så dere sammen, i sengen.
Jeg vet det, jeg skjønte det. Flaks at ikke hele huset brant ned.
Det var ikke meningen. Du skulle ha vært på skolen.
- Du skulle aldri ha... - Du skulle ikke! Du!
Hør på deg selv! Jeg hater deg.
Jeg har ordnet opp i alt. Verken Peter eller Nils står i veien for oss nå.
Lisa, du må ringe meg med en gang du hører beskjeden. Det er viktig!
Helvete! Jeg tror jeg vet hvem som drepte Peter.
Peter var så fin.
Du vet hvor god han kunne være.
Men han var farlig. Jeg så hva han var i ferd med å gjøre med deg.
Hva da?
For hver dag som gikk så jeg hva du var i ferd med å bli.
Hard, kald, dopet.
Jeg er en voksen kvinne Lisa.
- Jeg kunne takle ham. - Hva gjorde du?
Jeg dro til hotellet for å snakke med ham.
Det var som regel der vi møttes.
- Jeg skulle bare snakke. - Hva sa han?
Han ville ikke ha meg lenger.
Han ville bare ha deg.
Bare deg, sa han.
At dere hadde snakket sammen, at dere elsket hverandre.
Sa han virkelig det?
Og uansett hva jeg sa så...
Vi elsket, men det ble bare trist.
Jeg forsto det da.
Jeg forsto at jeg aldri kom til å vinne. At et lite glimt var alt jeg skulle få.
Du er så nydelig. Du har hele livet.
Det er klart at han ville ha deg.
Drepte du ham, mamma?
Det var for din skyld òg.
Jeg hadde ikke planlagt det. Det gikk så fort. Det lå en kniv der.
Jeg tok den og... jeg stakk ham.
Først i magen, så i skrittet.
En gang til. En gang til.
Au!
Hallo?
Lisa?
- Er alt i orden med deg? - Ja. Hva gjør du her?
- Er moren din her? - Ja.
Hvor da?
- Kan jeg få snakke med henne? - Ja, slapp av, hun er her.
- Hvor da? - Hun ligger inne på mitt rom.
Ja, de pusser opp soverommet sitt.
- Fru Halle? - Lisa!
Hør på meg!
Lisa!
Åpne opp døren.
Lisa?
- Kom igjen, da! - Hold kjeften din!
Lisa!
Lisa! Hva skal du finne på nå?
Lisa!
Lisa! Kom tilbake!
Hjelp!
La meg få snakke med moren din.
Lisa!
Håkon! Vera!
Hjelp!
- Håkon! - Mamma!
Håkon!
Mamma!
Hjelp!
Au!
Lisa!
Slipp meg inn!
Vigdis! Stopp bilen!
Lisa, vent!
Hjelp!
Lisa!
Hjelp!
Lisa!
Vigdis!
Kan du gå?
Gå mot huset!
- Bare gå! - Flytt deg!
- Lisa! - Gå vekk!
- Ikke gjør det. - Flytt deg nå!
Jeg kjører deg i hjel!
Lisa?
Lisa...
Få se på deg. Er du hel?
Hva skal de med mamma?
- De skal ta seg av henne. - Hvem da?
Først sykehuset, så politiet.
Jeg er redd.
- Det forstår jeg. - Er du aldri redd?
Jo, jeg var livredd da du holdt på å kjøre på meg.
- Hvorfor flyttet du deg ikke? - Jeg håpet at du var enda reddere.
- Du er snart sytten år, er du ikke? - Jo.
Du kan få et liv som bare er ditt eget.
- Skjønner du? - Kanskje.
Kanskje er ikke så verst.
Kanskje er faktisk ganske bra.
Du er stolt nå?
Du har ødelagt en bil, ett bein og to familier.
Det er et godt dagsverk.
Jeg gjorde det jeg måtte gjøre. Jeg beklager at du ikke fikk være med.
Men jeg kommer ikke til å vente neste gang heller.
Minken har lagt ned butikken sin. Du må ha skremt ham langt inn i hiet.
- Det er vel bra? - Jo da.
Men nå blir det forferdelig vanskelig å få tak i ham.
Og jeg som var så nær.
Var det der du var?